![Јована Милошевић jovana milosevic](https://blogger.googleusercontent.com/img/b/R29vZ2xl/AVvXsEg-69yoRf5CyvUpWaL66gNuKVLBLWwr0OHVTcNeAtGj6hpnzokw8LDcA0tnBE55ziitYFqo6sT3DnNKwT2l0HpsS7J0jXe96c9MxObzTd-h0CV5hP6DP40hWkMP6fOokdR45yGgbLPMWBnIu-WIXC-fiznwv_Zzp0k0gqrk1_2dBk66dR1kyuQiQHVuOg/s1600-rw/jovana-milosevic.webp)
Почињем да се претварам
У ствари које волим
У мирисе и
Сјећања
Да не би нестали
Али једноставно прођу
И онда се подсјећам
Да могу прескочити
Туђа очекивања
Неуспјехе
Умишљена ограничења
Чини ми се да немам
Довољно слојева
Коже за овај живот
Да се на мене лијепи
Увијек та досадна празнина
Боле ме начини
На које можемо бити мртви
Моја умјетност живљења
Је у ствари упорни страх
Да ће ме стићи
Пролазност прије живота
И да боре нису
Временски путници
Већ увертира
У безгранично ништавило
Нема коментара:
Постави коментар